Ne.le.dis.a.personne.(Tell.No.One).2006.720p.BluRay.DTS.x264-J4F
NU SPUNE NIMĂNUI
Sunteți liberi în weekend-ul viitor?
V-am spus că o vom trezi.
Lasă-mă s-o țin eu!
Vrei să te cuibărești la Alex?
Liniștește-o tu.
Nu are liniște, niciodată?
La țară, ce pacoste...
Cred că e gata.
După 9 ani de medicină, un copil e ultimul lucru care-i mai trebuie!
De ce nu?
Ei te enervează?
I-ai alimentat fumurile de evacuare toată ziua.
Nu-ți face griji, eu știu ce-i place.
Învelește-o bine cu pătura.
Lacul Charmaine
Francois! Francois!
Tata! Tata!
Să mergem.
Încetează!
Arată bine.
- Ai sunat-o pe sora ta? - Nu.
De ce te porți așa cu ea?
Așa, cum?
Nu știu...
Noaptea trecută ai ignorat-o total.
- Fiindcă nu vrea să vândă ferma? - E o nebunie!
Ne costă o avere. Și nici măcar nu vrea să locuiască acolo.
Cezi că tatăl tău ar fi vrut să vândă?
Nu asta e problema. Ea e călăreață, nu manager.
Cine va avea grijă de grajduri? Eu nu am timp.
- Nu te enerva. - Nu mă enervez,
dar tu întotdeauna îi ții partea.
Ai dreptate. Am să plec.
Margot, nu-i vorba de asta... Uite, îmi pare rău.
Voi lăsa câinele afară.
Scuză-mă...
Margot?
Alex!
Opt ani mai târziu
Bine...
Ascultați, cred că am văzut destul ca să vă contrazic doctorul de familie.
Îi vom scoate cortizonul. Nu asta-i va trata eczema.
Ce o va ajuta...
e dacă vă veți lăsa copilul să se bucure de viață.
Lăsați-mă!
Știți ce aș sugera eu în afara programului școlar?
Desene animate din pat,
cartofi prăjiți la prânz... prieteni în vizită
toată după amiaza, și Barbie, ciocolată și toată prăvălia!
Chemați-l, am spus!
Și foarte mult televizor, bineînțeles. Scuzați-mă.
Lasă-mă-n pace!
Lasă-mă-n pace sau te pocnesc!
- Chemați-l! - Liniștiți-vă...
Dispari! Cine naiba ești tu?
Dispari, am spus!
- Calmați-vă. - M-a lovit!
Bruno, ce s-a întâmplat?
A distrus canapeaua!
Le-am spus să te cheme!
Am chemat întâi Urgența!
- E pacientul tău? - De 3 ani. E hemofilic.
Bruno, dă-le lor băiatul.
- Nu, de ce nu ești tu? - Nu e secția mea.
La naiba cu asta! Te vreau pe tine.
Nu-mi atinge nimeni băiatul!
Bine, Bruno.
Fiul tău probabil are hemoragie internă.
Dă-mi-l mie. Îl duc eu, dacă asta vrei.
Atenție!
Tu la ce te holbezi?
Două cadavre descoperite în pădurea Rambouillet
La naiba, ce bun e!
Julie, condu-l pe domnul Rossignon la masa 9.
- Ador să iau prânzul cu tine. - Îmi cer scuze.
De obicei, vara e liniște, dar acum suntem aglomerați de turiști.
Eu voi lua calcan, și pornește ventilatorul, că e zăpușeală.
Ce faci mâine seară?
I-am promis mamei lui Margot că trec pe la ea.
Alex, tu nu crezi că e...
Au trecut 8 ani!
Nu spun să întorci pagina,
dar nu văd de ce întotdeauna sărbătorești această aniversare morbidă.
Sărbătoresc?
Mă rog...
Nu aveți nimic să vă spuneți. Vă vedeți o dată pe an
ca să comemorați moartea ei.
Scuză-mă, scuză-mă...
E doar din cauză că am crezut că vom petrece seara împreună.
Voi veni după aceea.
Dacă mă excluzi pe mine, vei exclude pe toată lumea.
Vorbește cu mine, bine?
Ce faci?
Înnebunesc, stând fără să fac nimic.
Îmi imaginez.
Din păcate, e singura opțiune.
Te vor chema când se va termina operația.
Acum, că ești aici, am să mă plimb puțin.
Sună-mă dacă sunt noutăți.
De acord.
Mulțumesc.
Ce faci? Ia-i înapoi.
Preferi un DVD player?
Un televizor cu plasmă? O plasmă faină...
Nu vreau nimic. Ia-i înapoi.
Am să te sun.
Dă click pe link, dată aniversară, ora 18:15.
Doctore! Doamna Offenstein...
Dă click pe link, dată aniversară, ora 18:15.
Imposibil de găsit serverul specificat
Vreo problemă?
Nici una. Poftește-o înăuntru.
A sunat poliția Rambouillet. Sergentul Lavelle.
Spunea că e urgent.
Ce te zgâiești așa?
Ador să te văd călărind.
- Vino mai des, atunci. - Da, așa voi face.
Vin și eu imediat.
Scuzați-mă.
Îmi puteți spune când ați fost
la Lacul Charmaine, ultima oară?
Am fost acolo anul trecut.
Și dumneavoastră, doctore?
Acum 8 ani.
După cum i-am spus și fratelui dumneavoastră, la telefon,
muncitorii care trag conductele au găsit două cadavre în apropierea lacului.
A auzit la radio.
Da, presa ne-a prins cu garda coborâtă.
- I-ați identificat? - Nu, facem cercetări.
Tot ce știm e că sunt doi bărbați caucazieni
uciși acum 5 ani.
Ați spus că acele cadavre nu erau pe terenul nostru. Atunci de ce vorbiți cu noi?
Ajung și la asta. S-ar putea să excavăm mai departe,
astfel încât am nevoie de autorizare ca să...
O aveți.
- Anne? - Bineînțeles.
- Aveți nevoie de semnătură, sau ceva? - Da.
Ambele semnături.
Îmi pare rău că vă implic din nou în asta. Știu că ucigașul soției dumneavoastră a încercat...
Încetați cu prostiile!
Ați crezut că eu am ucis-o!
Erați soțul ei. Membrii unei familii adeseori...
Și dacă nu era așa, ați fi putut s-o găsiți în viață!
Colegii mei trebuie să examineze orice posibilitate.
Mulțumesc.
Mai am nevoie de un ultim lucru.
Ce?
Un eșantion de sânge pentru test ADN.
Când v-a fost răpită soția, ați spus că v-au lovit...
Da.
Ei bine, am găsit o bâtă de baseball lângă cadavre,
cu urme de sânge pe ea.
B pozitiv. La fel ca dumneavoastră.
Aveți grupa B pozitiv, nu?
Bineînțeles, ar putea fi victimile lui Frank Serton,
exceptând faptul că ucigașii în serie rar își schimbă modul de operare.
Nici un trup nu prezintă semne de tortură...
au fost îngropați... n-au fost cadavre de animale prin zonă.
Iar victimele lui Serton au fost, toate, femei.
Și?
Și, totul e puțin cam confuz, doctore.
Atunci, să vorbim din nou când nu va mai fi.
Precis voi avea nevoie de cooperarea dumneavoastră.
Vă voi da mostra pentru analiză, dar deja v-am spus tot ce știam.
Da, v-am citit declarația. Soția dumneavoastră țipa...
ați fost lovit, ați căzut în apă. V-ați trezit la spital.
Iar în rest e totul gol.
Am acceptat această versiune.
Dar dacă acela e sângele dumneavoastră, descoperirea celor două cadavre
înseamnă că vom redeschide investigația.
Mă ocup eu.
Vom încerca să găsim niște răspunsuri la toate aceste întrebări,
ca de exemplu, cum de ați fost găsit inconștient, lângă ponton?
Cine a făcut apelul anonim la serviciul de urgență? Și mai presus de tot...
cum ați ieșit din apă, inconștient fiind?
Domnișoara Vigne e asistentă. Ea vă va lua proba de sânge.
M-am gândit că ați prefera
s-o faceți aici.
Céline, nu primesc nici un apel.
Da, doctore.
Mâine la aceeași oră + 2 ore. Conectează-te pe yahoo.fr, va fi un mesaj pentru tine.
Nume utilizator: Concert. Parolă: Olympia.
NU SPUNE NIMĂNUI. SUNTEM URMĂRIȚI.
Te vezi cu cineva?
Îmi pare rău, Alex.
Nu trebuie să-mi spui mie, nu e treaba mea.
Nu e nimeni.
Adică, nu e nimic serios.
Alexandre...
Tuturor ne lipsește atât de mult...
Dar tu ai o viață de trăit.
Nu te simți vinovat dacă te vezi cu altcineva.
N-o fac. Adică, nu-i vorba despre asta.
Mă duc să verific mielul.
Ce mai faci?
Bine. Dar tu?
Pensionar.
Mă trezesc în fiecare dimineață și fac ca...
Bei ceva?
Jacques?
Vreau să te întreb ceva foarte important.
Vreau să știu...
Margot... Cum arăta când ai găsit-o?
Ce?
Scuză-mă, continui să mă gândesc la asta, probabil fiindcă e aniversarea...
dar trebuie să știu.
Nu ți-am cerut niciodată detalii.
A fost bătută?
De ce faci asta?
Chiar am nevoie să știu.
Au fost echimoze, da.
Unde?
Pe față?
Da.
- Și pe corp? - Nu i-am văzut corpul.
Am fost acolo ca tatăl ei, s-o identific, nu ca jandarm.
Și, ai identificat-o ușor?
Ușor?
Ai spus că fața-i era desfigurată.
La naiba, cu întrebările tale!
Dacă puteți, vă rog, să identificați corpul.
Ochiul stâng era tumefiat.
Nasul era turtit și spart.
Fața îi era ciopârțită, probabil cu un cutter.
Falca i-a fost dizlocată, tendoanele smulse...
Aș vrea să pleci imediat.
Gata deja?
- Te-au alungat? - Da.
Campionatul European 1996
Pentru a concluziona acest tribut, aș vrea să-l aplaudați
pe Președintele Casei de copii
organizatorul spectacolului din această seară, în memoria fiului său,
și care va conduce călăreții afară.
Vă rog să-i faceți o primire călduroasă senatorului regional...
Gilbert Neuville!
Patru pași mari. E strâns bine.
Deci, mâine seară, la 8:15, primești alt mesaj, așa e?
Da.
Unde e asta?
Nu știu. Nu-i în Franța, e încă ziuă.
De unde poți ști că e ea? Nu se vede nimic.
Nu te duce acolo, Alex.
Te va aduce în pragul nebuniei.
Știu.
A mers bine?
Da, am câștigat premiul al 2-lea!
- Mă duc la culcare. Sunt epuizată. - Eu tocmai plecam.
Vrei să-ți pregătesc ceva de mâncare, scumpo?
Nu e nimic. Am avut o discuție.
Crede că am lovit-o pe una din chelnerițe.
Lasă asta și să ne întoarcem la e-mail-uri.
Îi cunoșteai pe cei doi tipi de pe lac?
Arată-mi altul.
Aceeași persoană?
E anonim. Cine știe?
Știu eu. E aceeași persoană.
Ai încercat parolele?
Da. Contul ăsta nu există.
Expeditorul îl va activa la 8:15.
M-am conectat la ambele calculatoare.
Imediat ce va fi online, vom ști.
Cred că deja știu suficient.
Doctor Beck?
Sunt detectivul Meynard, poliția din Versailles.
Vreți să mă urmați?
Ce s-a întâmplat?
Scuzați-mă un moment.
- Unde ai fost? - M-am spălat pe mâini.
Sunt comisarul Eric Levkowich, poliția din Versailles.
Ce e cu toate astea?
Ne va fi mai simplu să discutăm la birou.
Domnule Beck...
cine este Juliette Langlois?
Vrei să încetezi?
Numele de Juliette Langlois înseamnă ceva pentru dumneavoastră?
Juliette e al doilea prenume al soției mele.
Iar al doilea prenume al dumneavoastră?
Arnaud.
Deci, să ne imaginăm că vă întreb dacă numele...
Arnaud Ripper semnifică ceva pentru dumneavoastră.
Ați spus... "De fapt, al doilea prenume al meu e Arnaud"?
Soția mea a crescut pe strada Langlois.
De aceea am spus că era al doilea prenume al ei.
Îmi amintea de ea.
A folosit vreodată soția dumneavoastră acest nume?
Să-l folosească, cum?
"Bună, sunt Juliette Langlois, vreau să rețin o cameră..."
Sau să obțină un act de identitate cu acest nume, înțelegeți?
Nu. Era un joc pe care-l jucam când eram copii.
V-ați bătut vreodată soția?
Dați-mi voie să repet întrebarea.
V-ați bătut vreodată soția?
Comisare, ce înseamnă asta?
Să-ți cârpești nevasta nu e o crimă.
E chiar ceva destul de normal, nu?
Nu, nu e normal!
Nu mi-am bătut niciodată soția. Înțelegeți ce vă spun, sau nu?
Credeți că eu am făcut asta?
I-am promis prietenei tale Hélene
că te voi ajuta, dar am nevoie să-mi spui tot ce poți, ai înțeles?
Povestea cu accidentul de mașină... e adevărată?
Bineînțeles că e adevărată.
Erai cu ea?
Eram la Bordeaux, făceam stagiatura în pediatrie.
- Te avertizez că vor verifica. - Să verifice.
Știu ce vorbesc.
Probabil că ea a dus pozele pentru asigurare, pare logic.
N-am nici o idee. Nu le-am mai văzut, înainte.
Mai e ceva ce nu mi-ai spus?
Nu. Ce se va întâmpla, de acum?
După 8 ani, e puțin cam târziu pentru o acuzație de violență conjugală, nu ține.
Bine, așa.
Încântător!
Acum, puțin mai sălbatic.
E foarte bine.
Ține rața în față, ca și cum ar fi chestia ta.
Limba scoasă, ca și cum ai vrea s-o lingi.
Adorabil!
Fred!
Din nou! Întinde limba!
Adorabil!
Ascultă...
Eu nu înțeleg.
Ai venit ca să-mi ceri asta?
Asta e tot ce poți să-mi spui?
Îmi pare rău.
Nu dau nici un rahat pe părerile tale de rău, Alex.
Nu asta e problema.
Și eu am suferit, știi asta.
Aveam nevoie de tine.
Niciodată nu m-ai sunat. Niciodată nu mi-ai răspuns.
N-am putut.
Îți jur... Mi-a fost imposibil să te sun.
Am crezut că voi trece peste asta singur.
Dar mai rău m-am scufundat.
Spune-mi ce s-a întâmplat.
Nu știu.
N-ai fost cu ea?
Într-o seară, a venit la mine plină de vânătăi.
Mi-a spus că a avut un accident de mașină.
Dac-ar fi întrebat cineva ceva, trebuia să spun că am fost împreună, în mașina mea.
Dac-ar fi întrebat cineva ceva?!
Am crezut că a vorbit cu tine.
Nu mi-a spus nimic mai mult. Nimic, îți jur.
- I-ai făcut fotografii? - Cui?
Ei. Cu vânătăile.
Nu. De ce-aș fi făcut asta?
Degeaba.
Ce ți-a venit?
N-am idee.
Mi-a fost cea mai bună prietenă.
Uită-te la mine, te rog.
Îți jur că nu te-a mințit niciodată. A fost singura dată.
Trebuie să mă crezi.
Ferrault & Gamblin...
Bună ziua, pot vorbi cu domnul Ferrault?
E la tribunal. Vreți să-i transmit vreun mesaj?
N-am găsit nici o înregistrare a vreunui accident auto...
nici în evidențele noastre, nici în cele ale poliției rutiere.
Alex n-a lovit-o niciodată pe Margot.
N-ar fi putut s-o atingă.
Martine, vrei să ne lași singuri?
Domnule căpitan...
dacă ginerele s-ar fi decis să vă ucidă fiica...
A iubit-o pe Margot, de ce-ar fi vrut să facă asta?
Pentru 200.000 de euro. Polița ei de asigurare pe viață.
E o absurditate.
Cu toate lipsurile din varianta oficială, comparând cu ce avem...
Beck a dus-o într-o locație izolată unde nu ar fi existat martori.
Acolo,
cei doi inși pe care i-am găsit săptămâna trecută au răpit-o și au ucis-o.
Serton ar fi fost bănuit, fiindcă apărea în toate ziarele.
Ei au făcut să arate ca una dintre victimele lui Serton.
Cu pisici moarte și câini morți împrejur.
Foarte ușor, cât ai pocni din degete.
Serton a mărturisit 7 crime, dar nu și pe a fiicei dumneavoastră.
Dar e ridicol.
Alex a fost atacat. A stat în comă 3 zile.
Trebuia să fie rănit.
Cum altfel ar fi explicat o serie de zgârieturi?
Era pe mal. Cum a ieșit din apă?
Toți medicii care i-au văzut fișa au spus că e imposibil.
Nu v-a intrigat niciodată asta?
Cine v-a dat toate astea?
Într-un fel, aș spune că fiica dumneavoastră.
Am găsit o cheie asupra unuia dintre cadavre.
De la o cutie de depozit a fiicei dumneavoastră.
Cutia 174.
Înregistrată pe numele Juliette Langlois.
Al doilea prenume al ei și numele străzii ei.
Fotografiile erau înăuntru.
Ginerele dumneavoastră a spus că nu le-a văzut niciodată.
De ce ar fi dorit să le ascundă de el?
Ați vorbit cu Alex?
- Ce altceva v-a mai spus? - Nimic.
S-a ales cu un avocat.
Dar nu cu orice avocat. Cu Elisabeth Feldman.
Sună ca și cum ar fi un om nevinovat?
Alex, încetează, e suficient.
E imposibil. Sunt polițiștii,
care încearcă să te manipuleze.
Ei pot face orice cu un calculator.
Arăta mai bătrână.
Din cauza programului de îmbătrânire. Îl folosesc pentru copiii dispăruți.
Mama!
Dacă ei cred că eu am ucis-o, de ce-mi trimit e-mail-uri
cum că ea ar mai fi în viață?
Gândește-te la asta.
Ca să mă facă să mărturisesc? E o tâmpenie.
Dacă eu am ucis-o, atunci știu că e o capcană.
- Alex, nu acum! - Dar n-are nici o logică.
Dacă vor să mă manipuleze, atunci să-mi trimită e-mail-uri de la cineva care m-a văzut ucigând-o, da.
Înțelegi?
Dacă tata e de acord, vom merge în weekend-ul ăsta.
Hai, scumpo,
acum e timpul să te culci și nu-i face greutăți.
Somn ușor, prințeso.
Unde e Margot?
Ți-am pus o întebare. Unde e Margot?
Nina...
Pleacă! Coș!
Se oprește.
La naiba!
Așteaptă, lasă-mă să încerc eu.
Tot încerc, de jumătate de oră!
Nu merge.
Nimic nu merge!
Ale naibii!
Ce e cu asta, aici?
Ce e asta?
Asta înseamnă că ești conectat cu alt calculator.
Și?
Și eu am doar un calculator aici.
Cineva s-a conectat la calculatorul meu.
Mă urmăresc.
La naiba!
Bine, de acord...
Era Bascul.
Tipa a plecat, iar Beck a ieșit
la plimbare cu câinele.
Ne va ține la curent.
Ne-a spus tot ce știa. Să mergem.
Stinge lumina.
Ticălosule...!
Hai, Nina!
Nu puteți intra cu câinele.
Ați fost înaintea mea.
Numărul 15.
Bună ziua, U2. Aveți 1 mesaj nou.
Parcul Monceau, mâine la ora 17:00. Mă găsești în spatele chioșcului.
Fii prudent, te iubesc.
Parcul Monceau, mâine la ora 17:00.
Fii prudent, te iubesc.
În urmă cu 8 ani, soția mea, Margot Beck, a fost adusă aici.
A fost una dintre victimele lui Serton.
Frank Serton... Da?
Dumneavoastră ați făcut autopsia?
Da.
Fotografiați cadavrele pe care le primiți?
Da, o facem.
Deci ați făcut fotografii și la autopsia soției mele?
- Bineînțeles. - Aș vrea să le văd.
Nu le am aici. Cazul e închis.
Dar aș putea să văd raportul?
Desigur, dar nu astăzi.
Trebuie să cereți în scris, să-l vedeți. Sunt niște formulare... e o procedură.
Bine, fac cerere scrisă.
Bună ziua, sunt căpitan Barthas, de la Criminalistică.
Colegul meu e aici, cu martorii.
Da, e în bucătărie.
El a fost ultimul pe care l-ai văzut?
Da.
- Cât era ceasul? - Nu știu, în jurul orei 14.
Ea v-a făcut cunoștință?
Ți-a spus numele lui?
Da, Alexandre Beck.
- Am găsit astea. - Unde?
Într-un coș de gunoi de la parter.
El l-a aruncat. A fost o plăcere să lucrez cu tine.
Un medic care are mănuși de latex în coșul de gunoi, mare scofală.
Le vom trimite și la laborator. Karim, vrei să te ocupi tu?
Rahat! Uitați-vă aici!
Springfield 45.
Patrick! Sunt ale voastre.
Uitați.
Încă mai miroase.
Dar asta nu e cea verde.
Hai s-o căutăm împreună pe cea verde, bine?
Asta e cea verde?
Da?
Asta nu e verde.
- E orange. - Ăsta-i orange?
Nu, ăsta e albastru.
- Ăsta e orange. - Foarte bine, ăsta-i orange.
Poți s-o găsești pe cea verde, acum?
Celine, dacă nu răspund, înseamnă că sunt ocupat.
Fă-mi legătura cu ea.
Da, consilier?
Noaptea trecută. De ce?
Fiindcă a fost găsită împușcată noaptea trecută, în studioul ei.
Ascultă-mă.
Arma crimei a fost găsită în apartamentul tău. Vei fi arestat.
Arma crimei?!
Asta-i o porcărie. Ce-au căutat în apartamentul meu?
Vorbim asta mai târziu. Au plecat să te ridice.
Voi încerca să-i lovesc acolo.
- Ei bine? - Vine.
Dacă ajung acolo după ei, fii evaziv.
Dă-le răspunsuri vagi, ai înțeles?
Doctore, mai ești acolo?
Ăsta e cel verde.
Nu te opune arestării. Vor fi acolo în orice clipă.
Nu acum. Nu e posibil.
Voi fi imediat acolo!
Barthas către Levkowich.
Cordonul!
Mergeți pe partea cealaltă!
Patru, pe aici! Vincent, mergi cu ei!
Alo, Bruno?
Nicidecum. De fapt, a venit chiar devreme, astăzi.
A dat vreun semn de nervozitate?
N-a menționat nimeni nimic anormal?
Nu. Doar doamna Abidal, după ce a sărit pe fereastră.
- A primit vreun apel privat în dimineața asta? - Da. De la avocata Feldman.
- Ați discutat cu el? - Da.
- Ce i-ați spus? - Să nu opună rezistență la arestare.
- Cine v-a informat? - N-am să dezvăluiesc procurorului sursele mele.
Realizați faptul că clientul dumneavoastră tocmai și-a semnat mărturisirea.
Ei bine?
Ei bine, nu-mi place să fiu înșelată.
- De cine? - De el.
Nu-mi pasă că a mințit,
dar trebuia să aibă încredere în mine, nu să fugă.
Dar n-a făcut nimic. Era înspăimântat.
Un om nevinovat n-ar fi fugit.
Îmi spui rahaturi de astea, când îți plătesc o avere?
Vino.
Urmează-mă.
Stai pe asta, altfel împuți mașina.
Cine a tras focurile alea?
Niște tipi.
Bun, ai scăpat de echipaj, le-ai tras-o bine.
Da? Cine?
Stai așa, unde ești?
Pleacă de acolo!
Ajung imediat.
Un mic ocoliș, apoi îți vom lua niște haine.
Deținătorul?
Trimite-mi în scris, atunci.
Cine era?
Balistica.
Despre?
Pusca.
Și?
Nu mai umbla acolo, sunt închise! Ce e cu arma?
A fost a tatălui său, Francois Beck.
Lasă-mă pe mine.
Nu mai e nimic de cercetat. Când tatăl său a murit, el a moștenit pusca.
Dar și-a pocnit nevasta,
așa că ea s-a ascuns, cu fotografiile.
Cine a plătit cutia timp de 8 ani?
De ce cheia era asupra unui mort?
E plin de lipsuri. Cu toții o știm și cu toții tăcem.
Cui îi pasă de nevastă-sa? Primește 20 de ani pentru fotografa.
Ce tot vorbești?
Știi despre ce vorbesc.
Dacă dovedim că nu Serton a ucis-o,
va fi rejudecat. Asta va enerva o mulțime de oameni.
Ce-mi pasă mie că se enrvează o mulțime de oameni?
Tot ce vreau e adevărul.
Eu i-am sunat avocata și am anunțat-o.
Ești complet nebun?
Pentru uciderea soției sale, pentru o grămadă de piste și nici o dovadă. De ce?
- Fiindcă e bun. - Exact.
Atunci spune-mi de ce e așa de tâmpit ca după 8 ani
să mai păstreze arma crimei în casă!
Ar fi putut plănui uciderea soției,
dar acum se află la înghesuială.
Desigur...
Atât de tare, încât are timp să ceară accesul la dosarul autopsiei soției,
înainte de a se îndrepta spre cabinet, să ne aștepte pe noi.
Pot vorbi cu doctorul Herbin de la institutul medico-legal?
Da, aștept, mulțumesc.
Pa, mamă. Ne vedem duminică. Proviziile s-au terminat.
Mulțumesc, fiule. Ne vedem duminică.
La revedere, Simone.
Ferrault Attorney-at-Law
Îmi cer scuze pentru întârziere. Aveam o întâlnire cu domnul Ferrault.
Sunteți sigur?
Domnilor...
Îmi pare rău că vă deranjez, dar e ceva foarte important.
Soția mea a fost clienta dumneavoastră?
Nu, n-a fost clienta mea.
Dar ați cunoscut-o?
Da.
Acum câțiva ani, am fost desemnat să-l apăr pe Helio Gonzales.
Știți la ce mă refer?
Un copil al străzii, adoptat de Casa de copii
pentru care lucra soția dumneavoastră, împreună cu Philippe Neuville.
- Săritor la spectacole, și fiul senatorului. - Și?
Când fiul lui Neuville a fost găsit într-un tomberon
cu două gloanțe în el, Gonzales a fost principalul suspect.
Le era binecunoscut polițiștilor
și fusese văzut cu Neuville în noaptea în care a murit.
- Și ce legătură are soția mea? - Ea a fost alibiul lui.
Adică?
Mai întâi, ea a spus asta, că în timpul crimei,
el se afla în biroul ei, pentru consultanță profesională.
Bineînțeles, nimeni n-a înghițit asta.
De ce?
Consultanță profesională la ora 11 noaptea?
Amenințând-o cu pedeapsa pentru sperjur, i-am sugerat să spună adevărul.
Ce a spus?
Evident...
că a fost cu Gonzales, că se culcau de două luni.
Nu e mare scofală. Tu n-ai înșelat-o niciodată?
Nu.
E tipul cu tricou.
Ce facem cu tipul ăsta?
Cine te-a întrebat pe tine?
Mai stă mult la noi?
Îi sunt dator de acum 3 ani.
Mi-am dus puștiul la spital, plin de vânătăi.
Nenorociții au crezut că eu l-am bătut.
El le-a spus polițiștilor că n-am fost eu, că puștiul e hemofilic.
Atât timp cât are nevoie de noi, vom fi acolo, bine?
Ia-o ușurel, el are nevoie doar de informație.
La naiba!
Încetați!
Rămâi acolo!
E-n regulă, băieți.
Înapoi!
- E-n regulă... - Ușurel.
Ce vrei să știi?
Sigur, i-am tras-o nevesti-ti! I-am tras-o câteva luni!
Și ce?
Taci, dracului, din gură!
Serios, îmi pare rău. Omule, îmi pare rău.
I-a plăcut când m-am terminat la ea în gură.
Nevastă-ta a fost o târfă. Nu mă condamna pe mine.
Vino cu mine.
Niciodată nu i-ai tras-o soției mele! A fost la Lyon.
O pot dovedi și-ți distrug alibiul.
Nu-mi pasă dacă tu l-ai ucis pe Neuville.
Dar sunt acuzat de crimă și vreau să știu de ce.
Așa că spune-mi ce știi, sau mișcă-ți curul înapoi, în pușcărie.
Crezi că pușcăria mă sperie? Mă doare în fund de pușcărie.
Nu l-am ucis pe Neuville. Făceam afaceri,
nu aveam alibi, iar ea mi-a salvat fundul.
Ai mai văzut-o?
E moartă, omule!
De ce a făcut-o?
De unde să știu? Mi-a oferit o poveste. Ți-am spus.
Și acum, dispari din fața mea, fraierule!
Ești nebun, omule! Ce căutăm aici, dacă nu era adevărat?
Nu eram sigur. Am blufat.
Ai blufat?
Ești total dus cu capul!
Asta e bună. "Am blufat..." Nenorocitule!
M-am gândit că dacă polițiștii îl prind pe bărbatu-său, se va arăta, ca să-l ajute.
Nu am idee cum de a scăpat.
Nu știam că ea i-a cerut să se întâlnească.
Nu, nu știu unde-i el.
Bine, vă mai sun.
Scuzați-mă, domnișoară. Îmi spuneți cât e ceasul, vă rog?
- Fără 5 minute. - Mulțumesc.
Nu știu dacă e ea, dar copilul e adevărat.
Seamănă cu cea din fotografie?
Nu știu. Poate ochii...
Pleacă. Ce să fac? O înhăț?
Se îndreaptă spre poartă. Zach, e a voastră!
Eu rămân cu el.
Zach, nu-i ea. Înapoi!
M-ai înțeles?
Întoarce-te pe poziție.
El pleacă. Ce să fac?
Repet. El pleacă. Ce să fac?
Se îndreaptă încoace.
Bernard?
Înhățați-l!
Stai liniștit!
Ce vreți?
Unde-i nevastă-ta?
Nu știu.
Unde e?
Nu știu!
Unde-i nevastă-ta?
Unde-i Margot?
Mișcă, ticălosule!
Nu mișcați!
În picioare!
Dezlegați-l!
Dezleagă-l, rahatule!
Ești bine?
Pentru cine lucrați?
Nu mișca!
La naiba, ce rahat!
Calc-o, calc-o!
Eric?
Beck s-a înscris pentru zborul spre Buenos Aires, de la ora 22:30.
Așteaptă-mă.
Philippe tocmai împlinise 5 ani.
Așteptam să vină autobuzul școlii.
Eu îl țineam de mână.
Autobuzul a venit.
S-au deschis ușile, iar el, dintr-odată, s-a desprins din mâna mea...
și a sărit în autobuz.
Am avut acea dorință incredibilă de a-l trage înapoi...
și de a-l duce acasă.
Atunci am înțeles ce am simțit
în ziua în care s-a născut.
Un amestec de bucurie și îngrijorare și deasemenea...
teroare.
Am simțit că în ciuda eforturilor mele, i se poate întâmpla ceva...
în orice moment.
Mă tem de boală.
Mă tem de bătrânețe și mă tem de moarte.
Dar nu e nimic care să se compare cu teroarea ce am simțit-o în acea zi,
cu nodul din stomac, privind autobuzul cum se îndepărtează.
Odată ce fiul meu putrezește sub pământ...
mai poate fi viu?
Nu pot accepta asta, Bernard.
Nu știu dacă înțelegi...
Înțelegi?
Înțeleg, domnule.
Pasagerii pentru zborul spre Buenos Aires
sunt rugați să se prezinte pentru îmbarcare...
Charlotte Bertaud a fost împușcată aseară în cap, de la mică distanță, cu două gloanțe.
Suspectul, medicul Alexandre Beck, a scăpat arestării în această dimineață.
El este deasemenea suspectat de uciderea soției sale,
Margor Beck, acum 8 ani.
Caroline Parreire!
Aici!
Și-a rezervat bilet la 6 minute după domnul Beck.
Locul ei se află alături de al lui.
Rândul 32, locurile E și F.
A fost verificată?
Da, trebuie să se îmbarce.
Poarta F50.
Călătorie plăcută.
La o parte! Poliția!
Poliția, nu mișcă nimeni!
Opriți îmbarcarea imediat!
Prezentați-mi un act sau pașaportul.
Nu e corect! Joystick-ul meu s-a blocat.
- Întotdeauna ai o scuză. - Deșteptule!
Ai grijă!
Nu-mi vine să cred!
- Ți-a făcut-o bine! - Din cauza joystick-ului.
Eu întotdeauna pic de fraier.
El întotdeauna dă vina pe tot rahatul.
Hei, fără pantofi!
Mai scutește-ne cu covorul tău scump!
Cum e?
Nu găsesc nimic. Nici un mesaj.
Mouss, vino!
Îmi pare rău.
Sincer.
Las-o baltă.
Voi trimite pe cineva pentru fiul meu când se va simți mai bine.
Bine, băieți!
La revedere!
Nu închide.
Sunt Alexandre Beck.
Pot dovedi că nu eu am ucis-o pe Charlotte.
Poți?
Așteaptă, nu închide. Am să ies afară.
Hai, spune.
Bună seara.
Căpitan Levkowich, ne-am întâlnit la spital.
Pot să vă vorbesc?
Îmi pare rău, mă așteaptă soția acasă.
Eu nu cred că Beck a ucis pe cineva.
Pentru moment, sunt singurul care crede asta.
- A, sunteți dintre aceia isteți, nu-i așa? - Da, chiar așa.
Dar am nevoie de ajutorul dumneavoastră. Știți unde se ascunde?
Am să rectific. Sunteți dintre cei tâmpiți!
Dacă nu mă ajutați, noi oricum îl vom găsi.
Și când o vom face, ar putea fi mai rău.
S-a înscris la zborul spre Buenos Aires, din această seară.
Bineînțeles, nu s-a prezentat,
dar călătorea împreună cu o anume Caroline Parreire. Vă spune ceva?
Țineți puțin.
Deci?
Ce?
Caroline Parreire...
N-am auzit niciodată de acest nume.
- Margot Beck se droga? - Nicidecum. Sunteți bolnav!
Raportul autopsiei spune altceva.
- Nu se poate, e confidențial. - Vă bateți joc de mine?
Arătați-mi o fotografie. Doar o fotografie.
Interesnt, și eu am avut aceeași reacție.
Nu e nici una. Au dispărut.
E vreo problemă?
- Te-a sunat? - Nu.
Hélene?
Ce e?
Ce s-a întâmplat?
Fotografiile...
eu le-am facut.
Philippe Neuville a fost cel care a bătut-o.
De ce?
Nu știu. N-a vrut să-mi spună.
Și tu n-ai făcut nimic?
- Ce puteam să fac? - S-o duci la poliție.
A refuzat să meargă. Spunea că are nevoie de dovezi.
Nu m-ar fi lăsat să-ți spun, vreodată.
Iar tu niciodată n-ai spus nimic?
Ce te-ai fi așteptat să spun?
Să-i spun fratelui meu, în timp ce-și jelea soția moartă,
imediat după ce a murit, că a fost zvântată în bătaie?
Asta avea să-l ajute?
Ea mi-a cerut să păstrez secretul.
Nu mai spune...
Ce?
Tu plimbi caii lui Neuville. Dacă i-ai fi acuzat fiul de violență,
ai fi fost concediată.
A fost o alegere înțeleaptă, să-ți ceară asta.
Știa că ai să-ți ții gura ca să-ți păstrezi locșorul.
Da, Elisabeth.
Da, îți trimit un e-mail, imediat.
Mulțumesc mult.
E un briard. Drăguț, nu?
Ajuți un fugar să...
Ține-ți gura, sau câinele se va pișa în cariera ta.
Ați stabilit ora morții lui Charlotte
ca fiind 22:45, de acord?
Plus sau minus 30 de minute.
Acest câine demonstrează că Beck e nevinovat.
A fost la un calculator, la Medianet
între orele 22:36 și 23:13, conform înregistrărilor sale.
I s-a spus să lase câinele afară.
Conform declarațiilor, doi martori îl pot identifica cu certitudine.
Presupunând că alibiul se va confirma...
Nu-ți face griji, se va confirma.
Presupunând asta...
mai e doar o problemă.
Arma crimei, pe care am găsit-o în locuința sa.
Efectiv, noptiera a fost întoarsă, aceasta e acum problema voastră.
Vom spune presei că oamenii voștri au plasat dovezi fără știința voastră.
În cel mai rău caz, ești un laș. În cel mai bun, un procuror fără autoritate.
Ești nebună?
Cine va crede că au făcut așa ceva?
Nimeni.
Așa că hai să spunem presei că doctorul Beck e căutat ca martor,
ca ultimul care a văzut victima în viață,
și că nu e suspectat de nimic.
Ești de acord?
Va răspunde la întrebări?
Nu te preface că ești în măsură să negociezi.
I-am jurat că voi păstra secretul...
Niciodată n-am vrut să-ți fac rău...
Spune-mi că mă ierți.
Îți mulțumesc că mi-ai spus.
Ai știut?
- Ai știut de Neuville? - Te asigur că nu.
Am văzut-o. Îți jur că am văzut-o.
Te cred.
Vino aici...
Nu te îngrijora, e doar o vizită de curtoazie.
Am vrea să ne cerem scuze.
Prezentă heroină... consumator obișnuit...
Greutate: 49 kg Înălțime: 1,75 m
- Nu e aici. - Serios? De ce?
Niciodată nu a avut 1,75 metri înălțime! Unde sunt fotografiile?
Nu sunt.
- Ei cred că au fost furate. - De către cine?
De singura persoană care a consultat dosarul. Domnul Laurentin, tatăl lui Margot.
Tatăl dumneavoastră a avut o armă?
O armă de vânătoare, pe care ați moștenit-o?
Știți unde se află?
Sunt în celulă, îmi imaginez.
Nu sunteți sigur?
Mi-am mutat domiciliul acum 8 ani. Trebuie să fie printr-o cutie, pe undeva.
Nu prea cred.
A fost în cutia de depozit a Juliette-i Langlois, împreună cu fotografiile.
Nimeni nu mă poate obliga să vorbesc. Sunați-mi avocatul.
Pierre Ferrault?
Elisabeth Feldman.
E o ușurare. Ferrault ne-a sunat...
M-am gândit că poate v-ați schimbat avocatul.
Am fost surprinși că ați fost la un spălător ca el.
Ferrault e jalnic, știați asta?
De ce v-ați întâlnit cu el?
Pentru a cerceta ultimele zile ale soției mele.
De ce?
Sunt de acord cu voi, că nu Serton a ucis-o.
- Ferrault v-a confirmat asta? - Nu, era o pistă moartă.
Dar el v-a spus de Philippe Neuville?
Despre ce a avut de a face cu Margot?
Asta e ceea ce m-am decis să aflu și să trec în raportul meu.
- Adică? - Am efectuat niște teste asupra armei.
Și... știți ce am descoperit?
A fost aceeași armă care l-a ucis pe Philippe Neuville.
Bineînțeles, încă nu vă acuz de nimic.
Nu vreau să risc să arăt ca un idiot, a doua oară.
Mie nu-mi pasă. Îmi asum eu riscul.
Pentru Alexandre Beck, de la Hélene Perkins.
Semnați de primire, vă rog.
Pentru Alex
Sunt în bucătărie!
Ce naiba faci?
- Unde-i Martine? - În siguranță.
- În siguranță?! - Mișcă!
Ce e toată povestea asta cu Neuville?
Pe cine ați incinerat, acum 8 ani?
Așează-te.
Am citit autopsia. N-a fost Margot.
Așează-te, am spus!
- Ai văzut-o? - Așa cred.
Unde e?
Nu știu.
- Are probleme. - Crezi c-o poți ajuta?
N-ai fost în stare, acum 8 ani.
Așează-te!
N-am fost în stare.
Știu. Eram acolo.
Poftim?
Pentru ultima dată, pune-ți curul pe canapea!
Te-ai gândit vreodată cât de mult îmi lipsește fiica ta?
Stai jos, Alexandre...
Cu două luni înainte de dispariția lui Margot,
un puști de la casa de copii a vrut s-o vadă și să-i vorbească.
Părea foarte speriat.
Margot a încercat să afle de ce.
După jumătate de oră, puștiul a izbucnit în lacrimi și i-a spus
că era violat de fiul lui Neuville de câteva luni.
Margot i-a cerut lui Neuville să treacă pe la noi. Tu erai la Bordeaux.
- Lasă-mă! - Nu, nu asta e tot!
- Trebuie să vorbim! - Lasă-mă, n-am nimic de spus!
Spune-mi adevărul, Philippe. Te rog!
Niciodată nu i-am făcut rău.
Încetează!
Mi-a cerut să-l arestez, dacă-l va determina să mărturisească.
N-am putut sta acolo și să privesc.
L-am ucis cu arma tatălui tău.
Apoi i-am aruncat corpul la gunoi.
Ce e cu pocniturile astea?
Semnalul e perfect.
- L-a găsit. - Stai jos.
A găsit microfonul! Să mergem!
Nu mișcă nimeni! M-ați înțeles?
Nu mișcă nimeni, până nu spun eu.
Era acel copil al străzii, Gonzales...
Mai făcuse pușcărie.
Tipul de ratat ideal.
Ar fi putut fi atât de simplu...
Dar...
ea n-a suportat ideea asta.
A doua zi, i-a cerut surorii tale să-i facă fotografiile.
Credea că le poate folosi dacă tatăl lui Neuville ne-ar fi suspectat, vreodată.
Și sfârșitul a venit
după ce Margot l-a scos pe Gonzales.
Și atunci...
l-a sunat pe Neuville și i-a spus că deține dovezi
împotriva fiului său.
Cunoscându-l pe bătrânul Neuville,
am știut exact cum stă situația.
Am început să-i înregistrez convorbirile.
El i-a angajat pe dobitocii de la lac?
Bartola și Pagnac.
I-a plătit
pentru a recupera probele și pentru a scăpa de ea.
Ce a salvat viața lui Margot
a fost faptul că unul dintre ei a fost mult mai ticălos.
M-am oferit să-i plătesc lui Bartola dublu
dacă era de acord să schimbe planul.
- Tu m-ai scos din apă? - Da.
Bartola și-a respectat partea de învoială.
Dar nu și eu.
Singura cale de a-l liniști pe Neuville era dispariția lui Margot.
Știam că plănuiseră să facă
astfel ca ea să pară a fi una dintre victimele lui Serton.
Trebuia să găsesc un cadavru.
Tocmai mă gândeam să dezgrop unul,
când am primit un apel de la serviciu.
O tânără fusese înjunghiată în apropierea secției.
M-am dus singur.
Am mutat trupul la aproximativ 100 de kilometri.
M-am asigurat că voi fi acolo imediat, pentru identificare.
Tu erai în spital.
Oricum, un tată de ce ar minți?
Cu toții m-au crezut.
Ea a știut de abducție?
Ți-ar fi spus ție.
Tu te-ai fi dus la poliție și am fi fost morți cu toții.
Bătrânul Neuville are toți polițiștii și procurorii pe listele de plată.
Știu bine asta, fiindcă eram în capul listei.
- Unde s-a dus? - I-am cumpărat un bilet pentru Madrid.
Nu știu dacă a rămas.
Și nici o veste, deloc?
Nu.
Și, de ce acum?
Prezentarea de către presă a celor două cadavre dezgropate.
S-a vorbit despre tine.
Cred că și-a dat seama că am mințit.
Când Margot și-a revenit, a întrebat unde ești.
Nu i-am putut spune adevărul.
Un singur răspuns puteam să-i dau,
altfel n-ar fi plecat niciodată.
Și astăzi sigur ar fi fost moartă.
Ce i-ai spus?
Că erai mort.
Nu s-a terminat.
Am făcut-o pentru ea, Alex.
Pentru noi toți.
Singura mea greșeală a fost cheia.
Bartola o luase din poșeta lui Margot.
Am uitat să-l caut prin buzunare.
Neuville n-a renunțat.
A stat cu ochii pe tine și pe mine.
Spargerea de la tine de acasă, imediat după moartea ei...
adică, dispariție... ei au fost.
Căutau cheia.
De ce n-ai spus? De ce n-a înaintat dosarul?
Era prea târziu.
Deja depășisem limita.
Tatăl tău venise să mă vadă, cu 6 luni mai devreme.
Tatăl meu?
Într-o seară,
a stat până târziu la grajduri, cu un cal bolnav.
Léa, ce s-a întâmplat?
Tu ești, Philippe? Ce s-a întâmplat cu micuța Léa?
- Pot să-ți explic. - Ce să-mi explici?
Nu-mi explica, înțeleg perfect.
Ești bolnav, tu știi ce vârstă are?
- Ieși! - Nu, nu ies. Ești un...
Ieși! Pleacă!
Ieși, naibii, de aici!
Ești pe proprietatea mea!
Dacă eram mai tânăr, ți-aș fi arătat eu. Dar îți jur că te voi face să plătești.
Ești un gunoi! Am să mă asigur că nu vei scăpa ușor!
Ea era una
din copiii cu care lucrau el și Margot.
Mulți dintre ei au ajutat la grajduri,
îți amintești?
A doua zi, a venit și a depus o plângere.
N-am să mă calmez! Asta nu ajută cu nimic.
Am încercat să-l conving să discute cu Neuville...
dar m-a refuzat categoric.
Neuville îl iubea pe tatăl tău.
Îi fusese antrenor de manej ani de zile.
El i-a învățat fiul să călărească.
Am crezut că povestea se va opri acolo.
Mulțumesc.
Dar Neuville știa că Francois va vorbi, oricum.
Totul se află aici.
Numele și adresele celor care lucrează pentru Neuville.
Detaliile fiecărui act de corupție
pe care l-am comis împreună cu el.
Inclusiv asasinarea lui Angeneau,
din 1995.
Tatăl tău nu a murit într-un accident de vânătoare.
L-au ucis ei.
Stați! Nu trageți!
Ce cuplu bun!
Acum, pe pistă va evolua Rimsky,
călărit de Hervé de Luze!
Domnule Neuville?
Sunt căpitan Barthas de la Criminalistică.
Vreți să mă urmați, vă rog?
Gilbert?
Ce este? Ce s-a întâmplat?
Spune-mi...
Vă rog să mă urmați.
Ce naiba cauți?
L-am ucis cu arma tatălui tău.
Apoi am mutat cadavrul.
Știu că ai microfon. Știu că suntem ascultați.
Acum, am să-ți spun adevărul.
Margot! Așteaptă!
Traducerea și adaptarea - Marius Luca marius.luk@gmail.com
Corectarea unor greseli grosolane de "traducere si adaptare": mariusedum